VÝCHOZÍ TEXTY K ÚLOHÁM 25–29
====

**TEXT 1**

> (**1**) Základní spektrum chutí tvoří sladká, slaná, kyselá a hořká. Právě chuť našim 
> předkům **říkala**, co je vhodné jíst, například přílišná hořkost je varovala před 
> nebezpečnými potravinami. Už starověcí Římané věděli, že některé __suroviny__ jsou nositeli 
> další výrazné chuti a že jídlo obsahující tyto látky jim bude víc chutnat. S logickým 
> vysvětlením, proč tomu tak je, ale přišel **daleko** později japonský vědec Kikunae Ikeda.
> 
> (**2**) V roce 1908 tento chemik zjistil, že za výraznou chutí některých potravin **stojí** 
> kyselina glutamová. Její chuť vnímáme velmi jednoduše: prostě nám chutná. Pátou chuť, 
> kterou Ikeda pojmenoval umami (japonsky „lahodný“), začal vědec zanedlouho po svém 
> objevu uměle napodobovat. Vzniklo tak známé __ochucovadlo__ glutamát sodný. 
> 
> Chuť umami se těžko popisuje, údajně ji ale pozná každý. Můžeme ji stručně 
> charakterizovat slovy „velmi výrazná“. Jakmile se umami nachází v jídle, po snědení sousta 
> cítíte **dlouho** velmi intenzivní chuť. Stejně jako v případě ostatních čtyř chutí také umami 
> zaznamenáme na konkrétní části jazyka. Zatímco třeba slanost potravin vnímáme jeho 
> špičkou, čidla pro umami nalezneme uprostřed jazyka.
> 
> Umami přirozeně vzniká především tam, kde došlo k fermentaci neboli kvašení. 
> Výrazným nositelem umami je například sójová omáčka, vyráběná z fermentované sóji. 
>
> --(*Epocha 14/2022; www.seznamzpravy.cz, upraveno*)

**TEXT 2**

> __Název prostředku činnosti__ (např. *rýč*, *barvivo*) je podstatné jméno, které se tvoří ze 
> slovesa a označuje něco (např. nástroj, přístroj či materiál), co se používá k vykonávání 
> děje (pomocí *rýče* se *ryje*, pomocí *barviva* se *barví*). 

# 28 Ve které z následujících možností je uvedena dvojice slov, jež lze v kontextu TEXTU 1 považovat za antonyma?
(První slovo z každé dvojice pochází z TEXTU 1 a je v něm vyznačeno tučně.)
- [A] říkala – mlčela
- [B] daleko – blízko
- [C] stojí – leží
- [D] dlouho – krátce
