VÝCHOZÍ TEXTY K ÚLOHÁM 1–4
=====

**TEXT 1**
> (**1**)\
> Když se hvězdy vyrojily,\
> měsíc byl jak šátek bílý,\
> ztichla celá ves.\
> Za oknem už světlo zhaslo,\
> jiné, bledší, padá na sklo\
> a jen někde v chlévě řinčel\
> řetěz o řetěz.
> 
> (**2**)\
> Snům se nikdo neubrání.\
> Chlapec snil, snil bez ustání,\
> měsíc svítil mu – \
> ruce v klíně, v zamyšlení\
> bloudil, **sedě** na kameni,\
> zemí, kterou neuviděl\
> nikdy ve filmu.
> 
> (**3**)\
> Hvězdy svítí vyčítavě,\
> co všechno měl tenkrát v hlavě,\
> čím vším býti chtěl.\
> Už se loučil s rodným krajem,\
> chtěl lovit zvěř asagajem,\
> chtěl se státi námořníkem\
> rychlých karavel.
> 
> (**4**)\
> Pro perlu se spustil ke dnu,\
> chce mamince přinést jednu,\
> viděl led a sníh.\
> Choulil se do teplých koží,\
> v moři spatřil hlavu mroží,\
> svítily mu jiné hvězdy,\
> neznal žádnou z nich.
> 
> (**5**)\
> Přešly roky, den se chýlí,\
> měsíc je jak šátek bílý,\
> ztichla celá ves.\
> Za oknem už světlo zhaslo,\
> jiné, bledší, padá na sklo\
> a jen někde v chlévě řinčí\
> řetěz o řetěz.
> 
> Vysvětlivky: *asagaj* – africký oštěp; *karavela* – typ plachetnice
>
> (*J. Seifert, Chlapec a hvězdy*)

**TEXT 2** 
> **Epizeuxis** – opakování téhož slova / slovního spojení bezprostředně za sebou v rámci jednoho verše.
>
> **Anafora** – opakování téhož slova / slovního spojení na začátku bezprostředně po sobě jdoucích veršů. 

# 2 Které z následujících tvrzení je pravdivé?
(Tvar *sedě* je v TEXTU 1 vyznačen tučně.)

- [A] Tvar *sedě* v textu vyjadřuje, že chlapec usedl na kámen až chvíli poté, co 
v zamyšlení bloudil jakousi zemí.
- [B] Tvar *sedě* v textu vyjadřuje, že chlapec seděl na kameni právě v té chvíli, kdy 
v zamyšlení bloudil jakousi zemí.
- [C] Tvar *sedě* v textu vyjadřuje, že chlapec seděl na kameni až do chvíle, než začal 
v zamyšlení bloudit jakousi zemí.
- [D] Tvar *sedě* v textu vyjadřuje, že chlapec usedl na kámen právě v té chvíli, kdy 
přestal v zamyšlení bloudit jakousi zemí.

